"JÓVÁTÉTEL"
STAN "TOOKIE" WILLIAMS TÖRTÉNETE
Jó napot kívánok. Kérem, foglaljanak helyet!
Szeretném üdvözölni Önöket.
Minden évben díjat adunk át a szabadság, a testvériség,
és a humanizmus jegyében folytatott küzdelemért.
Felhívom a figyelmüket valakire,
akit Kaliforniában halálra ítéltek.
Bandatagból nemzetközi békeharcossá válása
figyelemre méltó.
Önvizsgálata a börtönben arra késztette,
hogy fiatalokat arra tanítson: ne kövessék példáját.
Vajon meg kell semmisítenünk
egy bűnbánó, összetört lelket?
Nem az a feladatunk, hogy embereket meggyőzzünk értékes voltukról?
Jegyezzék meg a nevét:
Stanley Tookie Williams.
A CRIPS banda királya voltam.
Nézzétek, mi lett a királyságomból.
Ez nem gladiátortképző. Itt nem tudsz bizonyítani.
Ez a hely nem farag belőletek férfit.
Nézzetek meg!
Szia!
Bocsánat a késésért.
Már azt hittem, hogy a South Central-on át jöttél.
- Dorothy... - Vicceltem.
Nos... olvastam a javaslatod.
Egy könyv a CRIPS banda alakulásáról?
Barbara, ez nem a te stílusod.
Dorothy, nem akarok még egy történelmi dokumentumot készíteni.
Egy tragédia közepette vagyunk.
10.000 fekete fiatal halt meg az elmúlt 20 évben
bandabűnözésnek köszönhetően.
Nem számolva a sebesülteket és a börtönben lévőket.
Jó, de hogy adunk el ilyesmit?
Az a te dolgod! Te vagy az ügynök.
De valamit tennünk kell.
Talán a könyvem felnyitja majd egyesek szemét.
Barbara, ez nem neked való.
Nézd, én is anya vagyok.
Van egy fiam, aki ki lehet téve ennek a veszélynek.
Nem tudom hogyan, de írnom kell erről.
Mit tudsz erről a Tookie-ról?
Nos...
Ő volt az az állat, aki elindította ezt az egészet.
Tudsz vele készíteni egy interjút?
Megpróbáltam.
Halálra van ítélve a San Quentin börtönben.
A gyilkos lövés egy 12-es kaliberű félautaomata puskából,
közvetlen közelről származik.
A másodi lövedék a hátba fúródott...
...átlyukasztotta a tüdőt... ...ezt a lövést felülről adták le.
-Mennyi hiányzott a kasszából? -120 dollár.
Egy hulla az éjjeli üzletben. A másik három 120 dollárért halt meg.
Az ügyészség visszavonul.
Bocsánat. Zárnom kell.
Esküdtszék, döntésre jutottak?
Igen, bíró úr.
A vádlottat, Stanley Williams urat...
...mind a négy vádpontban bűnösnek találtuk.
Akkor hát meg fognak ölni?
SAN QUENTIN BÖRTÖN
Tookie! Tookie!
Nyisd ki a szád!
Nyújsd ki a nyelved!
Dőlj előre! Szét a lábakat!
Miben segíthetek, Becnel kisasszony?
Nem értem, miért nem hajlandó fogadni Mr. Williams.
Nem tudom. Én csak a kijelölt ügyvéd vagyok.
Ne szívja mellre.
Az elmúlt 10 évben minden riportert elutasított.
És 12 éve van bezárva.
Mi vár rá most?
Nem beszélhetek erről.
Csak annyit, hogy alig van esélye a szabadulásra.
Aki edzeni megy, lépjen a cellája elé!
...ők irányítják a dolgokat a D szektorban, keleten is nyomulnak...
Ékszereket, pénzt rabolnak.
Tudod, miért kaptad?
-Meg kell őriznünk a felállást. -Úgy van.
Egységesen kell fellépnünk, hogy erősek maradjunk.
Megértetted?
Senki nem csinál semmit, csak ha én mondom.
Találkozunk az udvaron.
Maradj így! Fel a kezekkel!
Én vezetem most a D szektort. Zavar?
Természetesen zavar!
Azt akarod mondani, hogy a CRIPS bandával együttműködik?
A nem bandatagok védelmi pénzt fizetnek neki,
megadóztatja a drog-elosztókat, az összes csempészárut.
És nem tudjuk rávarrni egyiket sem?!?
Mi ez a hangos zene? Tudod, hogy nem tetszik ez a szemét.
-Charles! -Mi van?
Hova mész? És húzd fel a nadrágod!
Táncklubba megyek.
Miért öltözöl mindig így, amikor oda mész?
Ha gengszterként öltözöl, úgy is fognak kezelni.
Nem lesz balhé, anya.
-Vigyázz magadra! -Jóvan.
"Jóvan"...
Aki edzeni megy, lépjen a cellája elé.
Indulás.
Ne mozdulj! Tüzet nyitunk!
Tökéletes! A lyukba mindkettővel.
Williams akár meg is rothadhat ott.
K. anyátokat!
Elég! Csend legyen!
Albert, utolsó figyelmeztetés.
Hé...
hagyja békén!
Nem ártott senkinek. Csak kiabál.
Ha bántani akarnak valakit, itt vagyok én.
Értékelem,
de ez nem a te dolgod.
Ahogy mondtam,
ha ki akarja próbálni a fegyvert,
lőjön rám.
Minek avatkozol bele? Tartsd magad távol.
...inkább engem.
-Halkabban beszélj! -Jöjjenek!
Jöjjenek csak!
Gyerünk!
Csak ennyit tud?
Ez minden... amit tud?
Tookie?
Tookie!?
Kimegy ma az udvarra, Peterson Úr?
- Ki ez? - Az Öregnek hívjuk.
Nem ment ki, amióta idekerült.
Azért mindig megkérdezzük,
de sose jön.
Azt mondja, mindene megvan odabent.
Ön bizonyára Becnel kisasszony. Tony Bogard vagyok.
- Üdvözlöm, hogy van? - Nem rosszul.
Isten hozta a Birodalmi udvaron. A pokol kapuja.
-Hozhatok valamit inni? - Ó, nem, köszönöm.
Elsőször is: nem velem kell beszélnie a könyvvel kapcsolatban,
hanem Took-kal. Ő a mi hősünk, a mi legendánk.
Ha Ő azt mondja, hogy beszélhetünk, akkor beszélünk.
Ötször írtam neki, de nem kaptam választ.
Stan ilyen. Meglátom mit tehetek.
Köszönöm.
Mi az?
Mi? Mit mondtál?
Azt mondtam, hogy ezek ablakok, fiatalember.
Csinálj te is néhányat. Talán szabaddá tesznek!
Williams úr, ezeket Peterson úr küldte Önnek.
Ki is az?
Az Öreg, a folyosó végéről.
Ablakok, fiatalember.
Szabaddá tehetnek!
Meg kellene próbálnod. Szabaddá tehetnének!
Érzékelés: ismeretszerzés az érzékeken keresztül.
Felismerés: rábukkanás valamire, felfedezés.
Szóbeszéd: a közfelfogással ellentétes vélemény.
Isten jobbat ad, mint amit az ember kérni tud.
...tiszteletreméltó az, aki...
A félelem egyetlen gyógyszere a hit.
Pénz... béke...
Életfogytig tartó magánzárka a bőrünk.
A veszélytelen gondolat nem igazán nevezhető gondolatnak.
Nem tudhatjuk, mennyi jó lakozik bennünk, mire vagyunk képesek.
Helyretétel: kifizetni a tartozást.
Megszabadulni az adósságtól. Jóvá tenni.
Jóvátétel.
Williams Úr,
könyvet írok az CRIPS bandáról és világjelenséggé válásáról.
Mint bandaalapító, megosztaná velem,
hogyan alakul meg egy ilyen banda?
Tony Bogard kért, hogy írjak önnek újra.
Ő jól ismeri a munkámat.
Komolyan veszem ezt a kutatást,
alaposan utánajárok a történetének.
Nem akarom magát befeketíteni.
Kész vagy?
-Igen, asszonyom? -Stanley Williamshez jöttem.
-Egyenesen előre.
-Köszönöm.
Kérjük, cipőiket és holmijaikat tegyék a kosárba.
Először van itt, kedvesem?
-Igen. -Később majd jobban viseli.
Megszokja. Én is megszoktam.
Kivéve, amikor felkapcsolják a piros fényt.
Az *az* a szoba.
Amikor a piros fény kigyullad, akkor kivégeznek valakit.
Ezt az egyet nem tudtam megszokni.
Bejövünk!
Maradjon ott.
Nos hát...
-Stanley Tookie Úr. -Csak Tookie.
Tookie?
Bocsánat.
Tényleg szükség van minderre?
Szerintük igen.
Rendben...
Kért engedélyt, hogy ezt használja?
Nagyon sajnálom.
-Talán azzal kezdjük... -Kezdjük azzal, hogy elmondja:
Ki küldte ide? A rendőrség, a bíróság, az FBI?
Mi?
Kérdezgetni akar, hogy a válaszaimból elítéljenek?
Nincs ilyen szándékom, Williams úr.
Házas?
Elváltam.
-Gyerekek? -Egy. Egy fiú.
Főiskolás.
-Akkor hát maga is főiskolás volt. -M.I.T-n, majd a Chicagoi Egyetemen.
Delphi-ben diplomáztam.
Mivel foglalkoztak a szülei?
Anyám tanár volt, apám egy lepusztult ruhatisztítót vezetett.
Az apja halálra dolgozta magát, hogy önt ellássa, és ennyi telik,
hogy "lepusztult"? Miért?
Ez minden?
-Miért akar könyvet írni? -Hogy megtudjam az igazságot.
-Magától akarom hallani. -És mit kezd vele?
Én azt hiszem, azért jött ide, hogy megnézze a szörnyet.
Jegyzeteket készítene a szörnyről, aki a CRIPS-et alapította,
aztán visszahúzódik a csigaházába, hogy könyvében lehordhassa a bandákat...
Nem tud megfélemlíteni azzal, hogy a bandák iránti ellenszenvemet emlegeti.
De a véleményem nem akadályoz meg abban, hogy objektívan írjak a CRIPS-ről.
Ugyan már, ezt mondja minden újságíró.
Idejönnek és ezzel a mesével etetnek állandóan.
"Tookie, gondoskodni fogunk rólad. Tookie, majd ezt meg azt megpróbáljuk elérni..."
Aztán elmennek, és eltemetnek.
Én nem ismerem azokat.
Tudom miért vagyok itt.
Azért vagyok itt, hogy kiderítsem az igazságot, a maga igazságát.
Képtelenség.
Nem tudja kideríteni, mert az én igazságom eltér az önétől.
Ezért nem hiszem, hogy meg tudjuk érteni egymást.
Tudja mit, Williams úr?
Az történet már közismert.
Úgyhogy vagy elmondja a maga verzióját, vagy én mondom el
az én szemszögemből. Ennyire egyszerű!
Úgyhogy nézzen a szemembe, meg a lelkébe,
és döntse el, hogy bízik-e bennem.
-Anya, Mayley hívott. -Köszi, kicsim.
Önnek egy új üzenete van.
Halló?
Telefonhívás egy kaliforniai fegyintézetből.
R-beszélgetés:
Stanley Williamstől.
Belép.
Mi a helyzet?
Ezek az emberek nagyon tisztelik!
Egyesek.
Williams Úr, köszönöm a telefonhívást.
Örülök, hogy úgy döntött, bízik bennem.
Azt nem mondtam.
De adok egy esélyt, hogy elnyerje a bizalmam.
Tiszteletben tartom, és köszönöm.
Nos...
Első kérdés:
Tudni szertném, hogy miért hoztad létre a CRIPS-et.
Azért, hogy megvédjem a környéket.
Bűnszervezetet a környék védelmére?
Az elején még nem volt bűnszervezet.
9 éves koromban Louisiana-ból South Centralba költöztünk.
Több banda is létezett...
Volt egy hely, ahol kutyaviadalt rendeztek.
A rendőrök abban a körzetben nem csináltak semmit
a helyzet jobbításáért.
Akkor megjegyeztem, hogy egyedül vagyok.
Onnantól minden egymásból következett.
Miután a kutyák befejezték a harcot, minket küldtek oda,
Monroe azt mondta, hogy most mi verekedjünk.
Ott tanultam meg, hogy erősnek kell lennem,
Vagy pedig áldozat leszek.
Gyorsan el kellett nyernem a tiszteletüket,
ezt pedig úgy tudtam, hogy a kedvükre teszek.
Nem is hátráltam meg senkitől.
Észrevettem, milyen hatékony az erőszak.
A legvadabb dolgot is reflexből kellett tennem.
Elnyertem a tiszteletüket azzal, hogy soha nem hátráltam meg.
Ez a fiatalkori halál receptje.
Egy kívülálló így látja a dolgokat,
de számunkra ez a túlélés eszköze volt.
Bármelyik kutya el tud szaladni, hogy elrejtőzzön, de mi többet akartunk.
Kik ezek az "mi"?
A szeretteink, a mi embereink. A harcosaink.
"Szeretteink..." Akkor ismerte meg Raymond Washingtont?
Igen.
Harcolt vele? Terület miatt verekedtek?
Nem erről volt szó.
Én és Raymond rájöttünk, hogy össze kell jönnünk,
és bunyósokat gyűjtenünk az ügyünk számára.
Took!
Nézd ki jön.
- Te vagy Tookie... - És akkor mi van?
Azt hallottam, hogy 20-30 embert gyűjtöttél.
Ahogy én látom a dolgokat, tiétek a nyugati oldal,
és miénk a keleti rész.
Középen viszont nagyon veszélyes.
A nyugat sem rossz,
...de a keleti oldal a legerősebb.
Dehogyis.
A keletiek nem rosszak,
...de a nyugat a legjobb.
Megértetted?
Fiatal verekedőket kerestünk,
és kiszorítottuk a többi bandát.
Minden utcáról...
...Észak...Dél...
...Kelet...Nyugat.
A CRIPS rövid idő alatt szerveződött és lett erőssé,
és már senki nem akart velünk harcolni, mert tönkretettük volna.
Több banda is beolvadt,
hogy ne legyenek ellenünk.
Úgy beszél róla, mint ártatlan szórakozásról.
Néha tényleg az volt.
Mert erőről volt szó, emberek közötti szembenállásról,
nem féltünk senkitől.
Aztán a dolgok megváltoztak,
miután az első lövés eldördült.
- A BLOODS-ból? - Igen, a BLOODS-ból.
-Ők lőttek először, maguk csak válaszoltak. -Természetesen.
Harc volt, viszonoznunk kellett.
De hát ők nem az ellenség,
hanem hasonló néger fiatalok voltak.
Ez a kérdésem lényege, Williams úr.
Mivel igazolja egy másik ember megölését, aki épp olyan, mint Ön?
Azt hiszem, a válasz a szégyenteljes öngyűlöletben van.
Úgy értem,
ha valakinek vagy fajtájának
rossz, lenéző énképet adagolnak be,
hamarosan elhiszi magáról.
Sztereotípiákról beszélek.
Például hogy a feketék ripacsok, írástudatlanok,
kicsapongók, erőszakosak, szociális segélyből élők, bűnözők.
Sajnos ezt sok fekete elhiszi magáról,
beveszi, hogy ezek a sztereotípiák igazak.
Így az ember kikel azok ellen, akikre igaz a sztereotípia,
megpróbálja kitörölni a negatív elképzeléseket,
és megszabadulni attól az öngyűlölő szörnytől,
amely tudat alatt követi.
Zseniális hipotézis!
Tényleg.
De minden elismerés mellett, Williams Úr...
...nincs egyetlen afro-amerikai ebben az országban,
akire ne erőltettek volna negatív sztereotípiákat.
Mit akar ezzel mondani?
Az ember akkor is felelős azért, hogy megválogassa a csatáit,
hogy helyesen dolgozza fel. Hol volt például a családja?
Pont ezt próbálom elmondani.
Nem volt senki, aki segített volna megszabadulni ezektől az téveszméktől?
Hogy átsegítse ezen a hibás beidegződésen?
Nem mondhattam el anyámnak, mi folyik az utcán.
-És az apjának? -Mi van vele?
Mi van vele?
Amikor anyám már nem bírt velem, elvitt Oaklandbe apámhoz.
Stan, ez itt Stan, az apád.
Gyere velem.
Várj meg itt, mindjárt jövök.
Így hát az utca lett az apám.
A CRIPS lett a családom.
Elgondolkodott már azon, hogy hány néger tinit küldtek
a "családjával" együtt a halálba?
Mit akar ezzel mondani?
Amikor az interjúról beszéltünk, azt mondta, hogy nem fog vádolni.
-Sajnálom.
Ha én nem kezdem el ezt a dolgot, megtette volna más, más formában.
Nem.
Azt hiszi, hogy ha nem létezne a CRIPS, akkor nem lenne más?
Elmondtam Önnek az elején, hogy túlélésért csináltuk.
Ezért jutottunk ide. Így volt a történelem során is.
Hülyeség.
Miért kritizál ennyit? Ön mit tesz a közösség érdekében?
Vagy csak a könyvével meglovagolja a szenzációt?
Ne kezeljen úgy, mint ha nem lennék én is fekete. Nem ismer, nem tud rólam semmit.
Nem tudja, min mentem keresztül, hogy valamire jussak.
Nem tudja, hogy mennyit dolgoztam ezért, hogy életben maradjak, és eljussak idáig.
Fogalma sincs!
Na és mi lett magából?
Nézze meg magát, ahogy jár, beszél.
Eltévedt a gondolataival.
Lehet, hogy eltévedtem, de szabad vagyok,
ön pedig nem.
-Nincs szükségem erre. -De igen, van.
Őrök!
Viszlát egy hét múlva.
Vesd le!
Hajolj előre!
A látogatód nem jött. Vissza kell küldenünk.
Rossz hírem volt.
Azt hittem, mivel az emberek félnek tőlem,
tisztelnek is. Ez hiba volt.
A tiszteletet nem lehet erőszakkal kiváltani az emberekből.
Sok gengsztertag állandóan fél, de hallgatnak,
mert nem akarják, hogy a bajtársaik gyengének tartsák őket.
A bandák saját rossz szabályaik szerint élnek.
Szabályaik lehetővé teszik a becstelenséget,
az erőszakot,
az életük kockáztatását.
De nem muszáj az ő szabályaik szerint élni.
Élhet az ember új szabályok szerint is.
Mi ez az egész?
Új börtönigazgató, új szisztéma.
Nos hát...
Láttam, hogy mindenki hoz ennivalót, ezért...
lehet, hogy szemtelenség,
de tekintse béke-ajánlatnak. Remélem, nem sértem meg.
Mit csinál, vádalapot gyűjt ellenem?
-Hogy? -Pusztításra uszít?
Mert én bizony elpusztítom ezt az ételt.
Az ennivaló, amit odabent adnak, borzalmas.
Tudom, hogy van kint egy automata. Köszönöm a kedvességét.
Szívesen.
Jó ízű?
Több mint jó.
-Hoznom kellett volna Tabasco szószt. -Jó lett volna.
Elolvastam, amit írt.
És?
-Nagyon megérintett. -Köszönöm.
Szívesen. Akkor így könnyebben kérem a segítségét.
-Mit tegyek? -Meg akarom az egészet állítani.
Meg akarom állítani ezt az őrületet, amit létrehoztam.
Egy könyvet szeretnék írni. Gyerekek számára.
Nagyszerű. Alig várom, hogy elolvashassam.
Én összeszedném az információt,
Odaadnám, maga pedig a kiadójának...
-Williams Úr, bocsásson meg... -Szólítson Stan-nek.
Stan...
Én nem gyerekeknek írok könyveket.
Újságíró vagyok, és amint tudja,
a saját könyvemmel kell foglalkoznom.
Nincs ennyi szabadidőm. Nagyon sajnálom.
Mondok valamit az időről. Tegnap elutasítottak egy újabb fellebbezést.
Minden visszautasított fellebbezéssel közeledem a halálhoz.
Kinek van kevesebb ideje?
Nem akarom, hogy életem hagyatéka az legyen,
hogy a CRIPS alapítója voltam.
Ha el tudom érni, hogy a fiatalok ne jussanak ide,
-Becnell kisasszony... -Barbara.
...Barbara...
...maga az egyetlen, aki segíteni tud ebben.
-Szórakozik velem? -Mi?
Ha a gengszter mentalitásával ki akar használni
a szabadulása érdekében, hát nem hagyom magam manipulálni.
De ha őszinte a gyerekek megmentésével kapcsolatban,
és helyre akarja hozni, el akarja érni a fiatalokat,
...bármit megteszek, hogy segítsek!
Nos rendben, manipulálni fogom...
Hogyan?
Ráveszem, hogy hozzon még csirkeszárnyat az automatából.
Még azt mondták, hogy nincs humorérzéke.
Viccel?
Átfutottam az írásaidat, és...
valami meglepett.
Azt írtad, hogy volt egy időszak a gengszter korszakodban,
amikor úgy érezted, közeleg a halálod.
Igen, félelmetes volt.
Egy nap eszembe jutottak a szeretteim - így hívtuk egymást -,
akik meghaltak.
Raymond - meghalt. Monroe - meghalt. Buddha - nem volt többé.
Akkor úgy éreztem,
hogy én következem.
-Meghalt? -Igen, meghalt.
Tűnjünk innen.
Megpróbáltak megölni...
Túléltem, de azt mondták, nem fogok tudni járni.
Aztán mégis újra jártam, és nem volt visszaút.
Véres los angelesi hétvége volt ez,
2 óra alatt 6 embert kivégeztek...
A south centrali vérengzés fokozódik,
20-nál több áldozat...
Nem értem, miért ölik egymást a testvérek.
Tudom.
Megpróbálom összehívni a CRIPS és BLOODS
helyi vezetőit. Elszabadult a pokol.
-Tudom. -Össze kell őket hozni, hogy beszéljenek.
-És mi lenne az én feladatom? -Beszélj Tookie-val.
-Na ne... -Hátha kitalál valamit.
Beszélne a déli vezetőkkel,
...hátha sikerül.
Nem vagyok abban a helyzetben, hogy ezt megtehessem.
-Beszélj velük. -Ugyan, Tony!
-Nem lehet csak úgy... -Kérd meg!
Újságíró vagyok, nem közvetítő.
Barbara...
...tartozol nekem!
Stan, ha a CRIPS alapítójaként nyilvánosan a béke mellé állsz,
akkor nem lesz visszaút.
Ha kimondod, hogy elutasítod a bandázást,
hogy már nem vagy CRIPS-es,
talán megbélyegzett ember leszel.
Pedig én ezt akarom.
Megkockáztatod?
Ha ez tűzszünetet jelent a BLOODS és a CRIPS között,
és véget vet az erőszaknak, akkor ez nem lehetőség, hanem kötelesség.
Idő van.
Gondolkozz ezen.
Micsoda rendetlenség...
Igen.
Igen, igen. Nagyon vicces vagy.
Jól állon vágtalak. Ne izgulj miatta.
-Charles, beszélnünk kell. -Most telefonálok.
Tedd le a telefont!
Várj már egy kicsit!
Akárhogy is, ember...
Később visszahívlak.
-Honnan van ez? -Kutatsz a holmijaim között?
-Ki adta neked? -Add ide!
-Apád? -Mindig ő a hibás!
Apád eljátszotta nálunk az esélyét.
-Nem ismered őt. -Én igenis ismerem őt, te viszont nem.
-Jól van, megyek. Add ide. -Kizárt dolog.
Add ide a pisztolyt.
Jól van, akkor tarts meg.
Charles, ki ne menj a házból!
Mert különben? Átkutatod a cuccomat, turkálsz a magánéletemben?
Tudod, apa csinált hülyeségeket,
de legalább tisztel engem.
-Persze, menj és tanulj tőle! -Pontosan ezt teszem.
-Nem tudom, hogy mit tegyek. -Én leverném a fejét.
-Így oldanám meg,
de nézd meg, hogy hova jutottam ezzel. -Aggódom miatta.
Te vagy az íj, a fiad a nyílvessző.
Ha céloztál vele, és kilőtted,
már nem tudod az útját megváltoztatni.
De ha elég erőd volt ahhoz, hogy kifeszítsd az íjat,
akkor ő is megtalálja az útját.
Most nem érdekel ez a filozófikus hülyeség.
Jól van, akartunk másról is beszélni?
Rendben.
A lényeg, hogy a bandázást önpusztító tevékenységként
mutassuk be.
20 évvel ez előtt létrehoztam a CRIPS nevű bandát.
Ma halraítéltként beszélek hozzátok.
Soha nem gondoltam, hogy a CRIPS Kaliforniából
az országban, a világban elterjed.
Mélyen sajnálom azt a hagyatékot, amit hagyott:
feketék közötti tömeggyilkosságot.
Bocsánatot kérek azért, mert részese voltam ennek.
Viszont bátorító, hogy itt vagytok, hogy nem vagyok egyedül,
nem csak én sajnálom ezt a hagyatékot.
Senki nem lehet olyan hatással az erőszakos bandákra,
mint maguk a bandatagok.
Ezért ti vagytok a legalkalmasabbak, hogy megfordítsuk,
de tennünk kell ezért.
Ki kell állnunk, békét kovácsolnunk,
abbahagyni egymás irtását.
Meg kell állítanunk ezt az őrültséget, mert végül is
csak magunkat okolhatjuk.
Kell hogy legyen egy "tedd vagy meghalsz" hozzáállás,
amikor az utca harcosai
újjáépítik a kultúrájukat, és maradandó örökséget hagynak:
a béke hagyatékát.
Voltak olyan fiatalok a CRIPS-ből és a BLOODS-ból, akik rokonok voltak!
Nem látták egymást évek óta, mert nem tudtak elmenni egyik negyedből a másikba.
A végén összeölelkeztek. Hihetetlen volt.
A KALIFORNIAI SAN QUENTIN BÖRTÖN
Morgan! Morgan!
Ne hagyd magad, Morgan!
Morgan, Morgan!
ISTEN SEGÍTSEN MEG!
Van egy nyilatkozatom Robert Lee Morgan-től,
fel szeretném olvasni.
Marcius 27-én Kalifornia állam a vérembe juttat
sodium penthatolt,
brómot és potassium kloridot,
előidézve a halálomat.
Önként lemondtam a további fellebbezésről,
amelyet sokan öngyilkosságnak tituláltak.
De nem az.
Életem nagy részét, 30 évet
halálraitéltként börtönben töltöttem.
Racionális ember vagyok.
Nem fontolgatom azt, hogy újabb 10 évet töltsek a rács mögött.
Ez értelmetlen lenne.
Fagylalt.
ÉS MI VAN AZ ÁLDOZATTAL?
...legyen meg a te akaratod... ...bocsásd meg vétkeinket...
SZÜNTESSÉK MEG A TÖRVÉNY ÁLTALI HALÁLT!
Elhalasztom a könyvírást.
Mi? Mit csinálsz?
Rengeteget intézkedtem miatta.
Még előleget is adna a kiadó. Te meg a sutba dobod?
Segíteni fogok Stan-nek megírni a könyvét.
Barbara, egyetlen kiadó sem fog olyan gyerekkönyvet publikálni,
amit egy halálraítélt írt.
-Felejtsd el. -Ezt akarom csinálni!
Tudod mit gondolok?
Túlságosan belefolysz ennek az embernek az életébe.
Ügynökre van szükségem, nem terapeutára.
Ha leszel ügynök, rendben, ha nem...
Nem kell ultimátumot adnod.
Nos, benne vagy?
Jól van, legyen.
De én azt hiszem, hogy kihasznál téged.
A sorozat címei: "A bandák és a lakóhelyed",
"Bandák és az erőszak", "Bandák...."
-Nagyon sajnálom, de ez nem nekünk való. Jobb, ha megyünk.
A sorozat részének címei, ahogy látják is:
"Bandák és az erőszak", "Bandák és az önbecsülés",
"A bandák és a lakóhelyed."
Nagyon sajnálom, Becnel asszony, de ez nem nekünk való.
Miért?
Nem akarok nyilvánosságot adni egy embergyilkosnak.
Azokután miért hallgassanak rá a gyermekeim?
Bocsásson meg?
Van egy latin mondás, amit Stan gyakran idéz.
Ez így hangzik: "Elitélik, amit nem értenek."
Még ne menjen, kérem.
Mondana még erről többet?
A legnagyobb örömmel.
Először is hadd mondjam el, hogy miért kéne ezt a fiataloknak olvasniuk.
Nagyon fontos, hogy...
Stan, sok elgépelés van benne,
de az anyag jó.
Negyedik bekezdés?
Igen.
A mai könyv-prezentáció:
"A bandák és a lakóhelyed", Stanley Tookie Williams-től.
"Amikor a gyerekek bandáznak, ártatlanok szenvednek."
"Néha nálad is fiatalabbakat lőnek meg..."
"Egy gyerek nem a barátod, ha gyáva nyúlnak nevez."
"Embereket vertem, és azt hittem, kemény és vagány vagyok.
Azt hittem, hogy ezzel elnyerem a tiszteletüket. Tévedtem."
"...kihasználják a hatalmukat.
De rájöttem, hogy semmi jó nem származik
a félelemkeltésből, az erőfitogtatásból."
Stan, a könyveket veszik Európában, Afrikában, és Japánban...
-Japánban? -Igen.
És Stan, Winnie Mandela szeretne meglátogatni.
És ha visszautasítjuk?
Akkor a sajtó, amely már bejelentette Mandela látogatását, ledarál minket.
-Hogy jutott ide a dolog? -A könyvei...
úgy tűnik, népszerűek lettek.
LÁTOGATÓK BEJÁRATA
Figyelmeztetem, hogy Stan szégyenlős az elején,
de ha beszél hozzá, az felmelegíti.
Jó reggelt.
Kérjük Mandela asszony, hogy tartsa be a szabályokat.
-Nem így volt korábban! -Meg kell motoznunk.
-Teljes motozást akarnak. -Nem egyezem bele.
Akkor nem engedélyezzük a belépését.
-Tudja, ki ez? Van róla fogalma? -Majd én beszélek Mandela asszonnyal.
-Erre, asszonyom. -Köszönöm.
Ez elképesztő!
Nos...
ez...
...egy nagyszerű pillanat számomra. Nagyon különleges.
Bárcsak ez a találkozás más körülmények között valósulna meg.
-Örülök, hogy megismerhetem. -Részemről a szerencse.
Köszönöm.
Az ön által írt könyvek többünket megérintettek.
A szavait gyerekek visszhangozzák az országomban.
Az dél-afrikai városi fiatalok helyzete ugyanolyan,
mint ennek az országnak a gettóiban.
Igen, de egyesek szerint a banda témája tabu az iskolákban,
és nem én vagyok a megfelelő ember, hogy közvetítsem ezt az üzenetet.
Megvakítja őket a félelem.
Muszáj, hogy folytassa!
Mandela nem gondolt a halálra a börtönben?
Minden nap.
Ez tartotta életben.
Ne féljen.
Adna egy autógramot?
Igen, Önnek bármit...
-Igen. -Asszonyom.
Ez elképesztő.
Bátorság.
Köszönöm.
-Becnel kisasszony! -Igen.
-Előbb a könyvek, aztán Mandela. -Izgalmas volt.
Nem jön jól a publicitás, visszaüthet.
Egy bírói határozatra várok.
Megpróbálom Stan-t életben tartani. Ez az én feladatom, érti?
Persze, Gates úr, de a könyveknek üzenetük van!
Nem érdekel, ha árthat az ügyének.
Megkérdezem: a könyveket akarja, vagy az embert?
-Hogy érti ezt? -Az élete vagy a munkája fontosabb?
Kérem, egy ideig ne dolgozzon vele.
Az önök közös munkája elhomályosítja az értelmét.
Becnel kisasszony, Mario Fehr vagyok, a svájci parlament tagja.
Volt szerencsém elolvasni Stanley Williams könyveit.
Nagy benyomást tett rám. Különleges író.
A mai nap emlékezteti országunkat a szabadság,
a semlegesség, és az emberiesség iránti elkötelezettségre.
Kaliforniában a San Quentin börtönben van egy elítélt:
Stanley Williams.
Williams úr elindított egy nemzetközi programot,
hogy megvédje a fiatalságot a bandázástól, drogoktól, börtöntől.
-Ez felháborító!
Szükség van arra, hogy elpusztítsunk egy lelket?
Nem az a küldetésünk, hogy minden ember értékes életet éljen?
Stanley Williams tűzszünetet eszközölt ki bandák között.
Véget vetett a bandaháborúknak Svájc utcáin.
Williams nemzetközi kampánya a gyerekek megmentéséért
és a polgári társadalom támogatásáért
nem mindennapi példát nyújt a bandákban élőknek
az egész világon.
Ezért ma, felhasználva a rám bízott hatalmat
az országom képviseletében,
Stanley Williams halálraitéltet javaslom
béke Nobel díjjal kitüntetni.
Megjelent az újságokban! Gratulálok, Stan!
Barbara, vigyázz, mert hátulütője is lesz!
Az egyetlen hátulütő a Nobel díj lesz.
Értem én, de azért vigyázz magadra, rendben?
Vigyázok.
Becnel kisasszony, milyen kapcsolatban áll Williams úrral?
...társaság a jelölést szentségtörésnek tartja...
Tudja, hogy nincs semmi rejtegetni valóm.
Megpróbálnak "elültetni" valamit?
Igen, beszéltem ma reggel Williams úrral, megtiszteltetésnek tartja.
Tudná tartani?
Köszönöm.
...Williams még mindig folytat bandatevékenységet.
-És a békedíj? -Csak egy börtöntiszt vagyok, ennyit tudok.
-Williams még irányítja a bandáját? -Igen.
-Mi alapján állítja ezt?
-Börtöntársai vallomásai alapján.
-Névtelen vallomások? -Igen.
-Kik ezek az alakok? -Régi ellenségeim.
Stan, számos dolgot feladtam azért, hogy a munkádat segítsem.
Ha tudtam volna, hogy visszatérsz abba a világba...
Nem vagyok képmutató. Tartom a szavamat.
Mindent teljes erőből csináltam.
Azt mondtam magamnak, hogy bűnöző leszek, az is lettem.
Elhatároztam, hogy a legnagyobb gengszter leszek a világon,
az is lett belőlem.
Önfegyelemmel, kemény munkával a CRIPS királya lettem,
és nem féltem beszélni erről a világnak.
De azóta új útra tértem,
a szolgálat, a jóvátétel útjára.
És ezt gyakorlom is. Nem fogyasztok drogot, sem alkoholt, nem káromkodom...
Nem teszek semmit, ami nem lenne helyes. Ez így megy évek óta.
Nem látod ezt?
Nem látod, hogy csak te és az anyám vagytok, akikben meg tudok bízni?
Többet tettetek értem, mint bárki ezen a világon.
Persze, hogy össze akarnak minket ugrasztani.
De ez őrület! Fel vagy terjesztve Nobel díjra,
ők meg sárral dobálnak téged. Szeretném jól fenékbe rúgni őket...
Ne, ne, ne!
Mi?
"A harag károkat és veszteséget okoz."
Azt akarják, hogy így reagálj. Nézd hogy viselkedsz.
Pont ezt akarják elérni. Okosabb vagy te ennél!
Igazad van.
Igazad van, de tudod mit?
A sajtó miránk figyel.
50 telefonhívást fut be naponta. Képesek vagyunk harcolni, kijuttatni az üzeneted.
Már most is ezt csináljuk a könyveken keresztül!
Hadd kezeljem ezt a dolgot az én módszeremmel, rendben?
És mi ez a módszer?
Magánzárkában vagyok,
6 éve élek egy lyukban.
Tudom.
6 éve teljes magányban.
-Mindenkitől elválasztva! -Tudom.
Itt fogom elkezdeni.
Tehát azt állítja, hogy megváltozott.
Az első évtizedben a szokásos negatív viselkedést tanúsítottam.
De az évek alatt újratanultam számos dolgot,
levetkőztem azt a rossz viselkedést,
amely idáig juttatott.
Elvekhez ragaszkodó emberré váltam.
Elköteleztem magam egy olyan ügy mellett, ami a gyerekek megmentésére irányul,
és sikeres is.
Mi a biztositék, hogy ha újra szabad lenne, nem állna bosszút?
A bosszú már nem szerepel a szótáramban.
Már csak a szavam maradt, ezért a szavam kötelez.
Szavamat adom, hogy nem teszek ilyet.
Halló? Igen, fogadom a hívást.
-Stan? -Igen, jó híreim vannak.
Át fognak költöztetni egy normál cellába.
Ez több könyvet jelent, több ellátmányt,
lehet, hogy tévét is.
Barbara?
-Ez nagyon jó, Stan. -Mi történt?
Barbara?
-Beszéltél az ügyvédeddel? -Nem.
-Ezek szerint nem tudod. -Mit?
Megjött a bíróság határozata.
Elutasították a fellebbezésedet.
Továbbmegyünk a Legfelsőbb Bíróságra.
Nem, ne.....
Nem fognak meghallgatni.
De ez még változhat.
Ez azt jelenti, hogy 6 hónapon belül ki fognak végezni.
Gyere, anya.
Kivágtam az összes cikket az újságokból a jelölésedről!
Rengeteg van. Majd elküldöm neked.
Befutott néhány telefonhívás is.
Celia nagynéni, Shannon bácsi, és még Ray bátyádék is láttak a tévében.
Emlékszel Ray nagybácsira?
Igen, azt hiszem.
-Presa-ék is zaklattak? -Egy pár napig sűrűn hívtak.
Mondtam nekik, hogy téves a szám.
Szerencsére sok Williams van a telefonkönyvben...
Jól megvagy itt?
Igen, megvagyok.
Nem lehet igazán hozzászokni
...még ennyi év után sem.
Néha arra gondolok, mi lett volna, ha Louisiana-ban maradunk.
Ide költöztünk, mert azt hittem, itt jobb lesz.
Emlékszem, nem akartál jönni.
Azon a napon, amikor indultunk, elrejtőztél.
A nagymama ölében találtalak meg...
Nem is így volt...
Ki kellett húzzunk az öléből és úgy kellett vonszoljunk az autóig.
Nem volt veled könnyű.
Kinek volt az?
Bárcsak távol tarthattalak volna mindettől.
Ugyan már, figyelj.
Nem tudjuk megváltoztatni a múltat, érted?
Néha ülök itt és gondolkozom...
ha ezt az utat kell járnom,
akkor legyen így.
Büszke vagyok rád.
Ne légy erre büszke!
Szeretlek.
Mi ez?
Kint szedtem, amikor az őr nem figyelt ide.
Nem láttam virágot már 20 éve.
Jó.
Magammal akarom vinni az illatát.
Minden pillanatot ki akarok használni, ami még maradt.
-Stan, nagyon sajnálom... -Hagyd.
Nem veszítjük el a reményt.
Igen.
- Jó. - Jó.
Koncentráljunk a munkánkra, rendben?
Most csak ez számít.
Rendben.
Williams úr, készen áll a költözésre?
-Szia. -Szia!
Azért jöttem, hogy elvigyem a maradék holmimat.
Értem.
Segítsek?
Boldogulok, köszönöm.
- Becnel kisasszony? - Igen.
- Barbara Becnel? - Pontosan.
Ezt az áldozatokért kapja!
Hé!
Ne, ne!
Mi van magával, ember?!
- Menj innen! - Hagyd!
Ez a Williams áldozatainak a vére.
Egy gyilkost támogat!
Az emberi jogokat támogatom.
És a halottak igazsága?
-Támogatok egy embert... -És Alvin Owen jogai?
-aki azért dolgozik, hogy véget vessen... -Ki tiszteli az ő a jogait?
Minden tőle telhetőt megtett, mert megváltozott!
Mindenkinek vannak jogai.
-Isten nem fog magának megbocsátani! -Isten nevében rám támad?
Nem különbözik azoktól, akik erőszakkal akarnak valamit elérni.
Ez nem Isten. Nem hallom ebben Isten hangját.
Isten nem gyűlöletet és bosszút akar,
hanem megbocsátást és bűnbánatot.
Ha még egyszer a közelünkbe jön,
jogom lesz megvédeni magam, és meg is teszem. Most pedig menjen.
Kicsim...
Anya, semmi baj.
Drágám...
Nagyon sajnálom, anya.
Igazam van. Tudom, hogy igazam van.
Drágám...
Szeretlek, anya.
Már annyiszor mondtam, hogy vigyázz.
A semmiből jött elő, és mire észbe kaptam, leöntött vérrel.
Igen, szemet szemért...
Az én életem régebben erről szólt.
Szeretném ha valamit megtudnál nekem, jó?
Küldj el mindent a békeegyezményekről.
Tervezetet akarok alkotni, hogy megállítsuk a bandázást.
És beszélnem kell Tony-val.
Barbara?
Tony meghalt.
Micsoda?
Lelőtték.
Aki megy edzeni, álljon a cellája elé!
Indulás.
Nem megy ma ki, Williams úr?
Jó reggelt.
Két bandavezér van azonos időben.
Ez valami tévedés?
Hadd nézzem a listát.
Biztos tévedés, uram.
Harcolniuk kell. Ez a bandaszabály.
A szemetek rajtuk legyen!
Nem kell többé tartanod tőlem, testvér.
Már nem élek a banda szabályai szerint.
Az erőszak már nem része életemnek.
Nem foglak bántani.
Hallasz engem?
A szavamat adom.
És tartom a szavam.
Jeruzsálemben egy autóbuszban két bomba robbant, megölve legalább 10 embert,
30-at megsebesítve, erősítette meg a rendőrség.
A 23 éves betlehemi terrorista felszállt az autóbuszra...
A legtöbben egyetértenek: ameddig drog van az országban, addig bandák is lesznek.
Csak abban reménykednek, hogy...
Megöltek egy 10 éves fiút, amint a házuk előtt játszott.
A fiú egy újabb south centrali bandalövöldözés kereszttüzébe került.
15 ember halt meg ezen a hétvégén, ez volt a legvéresebb hétvége hónapok óta.
Kérem, jöjjön velem, Williams úr.
Miért?
Nekem csak azt mondták, hogy vigyem oda.
Le kell vetnie az ingét és a nadrágját.
Williams úr, tisztába van a procedúrával, ami következik?
Miről van szó?
Holnapra tűzték ki a kivégzését.
Hogyan, miért...?
Nem értem.
Az ügyvédje lekéste a halasztási kérvény határidejét.
Tehát technikai probléma miatt ölnek meg?
Csak a dolgomat végzem.
Nem utasíthatja vissza?
Williams úr, tisztába van a procedúrával?
Igen, tisztába vagyok a procedúrával.
Utolsó vacsora, lelkész,
új ruha a halottnak, a fogvatartott utolsó szavai,
hosszú séta a szobáig, székhez kötözés...
Igen, ismerem a procedúráikat.
Williams úr, amennyire lehet, fájdalommentes lesz.
Fájdalommentes? Mi ebben az őrületben fájdalommentes?
Williams úr, milyen vallású?
A vallás helyett az egyetlen Istenben hiszek.
Az utolsó órában kíván lelkészi segítséget kérni?
Közvetlenül Istenhez imádkozom.
Melyik rokonát értesítsük?
Nem érdekel.
Tookie! Tookie!
Van itt valaki? Mindjárt visszafordulok.
Azok ablakok.
Stanley Williams minden vádpontban bűnös...
Igen, igen!
Volt egy látomásom.
Eljöttek értem, ahogy korábban is,
csakhogy ezúttal hiba történt, de senki nem tudta.
Ez félelmetes...
Barbara, hallgass meg.
Minden reggel dühösen ébredek, de imádkozom, tornázom és elmélkedek,
hogy békém legyen, mert nem akarom ezt megszokni.
Ezt soha nem akarom megszokni.
A cellaszomszédaim a falat színesre festik,
hogy kihozzák a helyzetből a legjobbat, de én ezt nem tudom csinálni.
100 év alatt sem fogom megszokni a börtönt,
mert minden nap arra ébredek, hogy nem itt kéne lennem.
Miért teszünk jót, Barbara?
Azért, hogy visszakapjuk?
Vagy mert azt reméljük,
hogy Istentől pirospontot kapunk?
Nem! Azért, mert ettől élünk!
Az életem első szakaszában halott voltam.
De most esélyem van élni,
és ha meg kell halnom ahhoz,
hogy megmutassam az értelmét,
-Nem... ...akkor így lesz.
Tudom, hogy elérem az embereket, hiszen megérintettem egy távoli idegent,
aki felterjesztett békedíjra.
Nem a Nobel díjért csináltuk,
csak megpróbáltam küzdeni azokért a gyerekekért.
És ezt kell tennünk állandóan.
Harcoljunk értük, hogy legyen lehetőségük valakivé válni,
férjjé vagy feleséggé, és álmodni,
és álmokat valóra váltani.
Van még bennem ehhez erő.
Te mit mondasz?
Köszöntelek benneteket, testvéreim.
Gratulálok, hogy részt vesztek a fiataloknak szervezett programban.
Azt hallottam, hogy a legjobbak kerültek oda, a hazánk jövője.
Megtiszteltetésnek tartom, hogy válaszolhatok kérdéseitekre.
Én, én!
Egymás után, sorban.
Ez nem gladiátor-iskola. Itt nem tudtok bizonyítani.
Ez a hely nem tesz titeket férfivá.
Nézzetek rám!
Szeretném, ha jól figyelnétek.
Amikor elkezdtek kifogásokat találni magatok számára,
azzal ráléptetek az ide vezető útra.
Vannak, akik itt akarnak látni titeket!
És várni fognak titeket itt.
De nézzetek rám. Én ezt nem hagyom.
Nem akarok senkit sem az ide vezető úton látni,
vagy itt ezen a helyen, mert ez nem nektek való.
Van egy tervem.
Szeretném, imában megfogadnánk, hogy nem kerültök ide!
-Igen. -Rendben.
Drága Mennyei Atyám, itt vagyunk.
Tudjuk, hogy mindent tudsz,
te vagy a kezdet és a vég, az Alfa és az Omega.
Itt vagyunk és kérünk, hogy vezess minket.
Szükségünk van a jelenlétedre és bölcsességedre.
Kérünk, segíts folytatni azt a munkát, amit elkezdtünk.
Ez egy kis mag; te növeszted virággá
amit az egész világ megszagolhat és megcsodálhat
és hatással lesz rá.
És egy napon, amikor már nem kell harcolnunk,
egyek leszünk, különösen a testvéreinkkel.
Drága Uram, segíts arra figyelni,
ami előttünk áll.
Segítsd meg Becnel kisasszonyt, hadd legyen az eszközöd.
Engem bezártál ide, mint egy madarat a kalitkába,
de megengedted, hogy a dalom a falakon kívül hangozzék.
Rombold le ezeket a falakat,
hogy az emberek lássák az álmot, ami a szívemben van.
Uram, ha áldozatnak kell lennem azért,
hogy ez az üzenet kijusson, akkor legyen így.
Ámen.
William Keach, a Brown egyetem professzora a halálra ítélt Stan Tookie Williamst
irodalmi Nobel díjra jelölte.
A korábbi Los Angeles-i gengszter
díjnyertes könyvsorozatot írt gyerekeknek.
Tavaly Mario Fehr svájci diplomata Nobel békedíjra jelölte őt,
de azt végül Kofi Annan ENSZ főtitkár kapta meg.
Bátor, igaz és céltudatos munkájáért neveztem őt.
Most pedig vissza a hírekhez.
2002-ben a bíróság elutasította Williams utolsó kegyelmi kérvényét,
helyben hagyva a halálbüntetést.
Ennek ellenére javasolta, hogy Kalifornia kormányzója
mérlegelje felmentését "dícséretes munkájáért".
23 év börtön után Williams halálraítélt maradt,
de ügyvédei tovább küzdenek ártatlansága mellett.
Williams üzenete és könyvei ma elérik a világ ifjúságát.
Erőfeszítései a "béke-protokoll" létrehozására,
mely véget vetne a bandaháborúknak,
folytatódnak.